Företagare kan inte längre överleva.
Min syster och hennes make som är plåtslagare har kastats ut på gatan.
Vi var tvungna att ta emot dem, trots att vi inte hade mer plats.
Min kusins butik stängdes också. Alla varor kastades ut.
Stämmer. Gergerman dubblar hyran på alla hyreskontrakten.
- Gergerman känner mycket folk... - Inte folk, utan banditer.
- Gergerman är den värste av dem alla. - Kanske.
För att känna en man måste man gå i hans skor.
Pinchas, vi behöver din hjälp.
Varför just jag? Jag är bara en skomakare.
Det är just därför vi behöver din hjälp.
Gergerman är inte min kund.
Nu är han det.
Kom in.
Häftigt!
- Vad är det, far? - En symaskin som kan reparera skor.
- Var kom den ifrån? - Den var en gåva till din farfar.
- Från Eliyahu Hanavi. - Eliyahu Hanavi?
Maskinen är speciell, och skall endast användas vid speciella tillfällen.
Varför är det så?
Sätt dig ner.
För längesedan på den kallaste av vinternätter knackade en luffare på dörren.
Din farfar gav honom husrum, när ingen annan ville.
Han gav honom mat och lagade hans skor.
Nästa morgon var luffaren borta. Men där stod symaskinen.
Översättning: BkX
Hej, Max. Jag lämnar in dessa. De var Alberts skor.
Du kan ta och sälja dem.
- Jag säljer inte skor, Mrs. Stevens. - Hans jacka är också där.
- Den är fin. Använd den. - Ta jackan. Jag behöver inte den.
16 dollar.
Vart gick du?
Jaså! Vem mer var där?
Tack.
Har du eld?
- Ursäkta, har ni eld? - Ja.
Tack. - Han tror att han är söt.
Såja! - Tjena! Hur är det?
- God morgon, grabben. - God morgon, Jimmy.
- De är ett fint par. - Jag måste lägga på.
Får de ett barn, då kan man inte se rakt på det.
- Hur går det för dig? Nån tjej på gång? - Nej.
Du borde. Du är en fin kille. Han har inget som du inte har.
Han har egen chaufför.
Är det nåt du behöver?
Jag måste ta reda på vad jag vill.
- Du är skomakare. - Det var min fars yrke.
Och hans far. Du bör vara stolt.
- Arbetet kallar. - Gav du päronen till din mor?
- Ja, och hon tackade. - Säg till om...
Dagens ungdomar...
- Är det här ditt företag? - Det är faktiskt mitt fars.
- Är han här? - Nej.
Jag pratar med alla ägare i området. Kommer han snart tillbaka?
Nej. Kan jag hjälpa dig?
- Vad heter du? - Max Simkin.
Jag är Carmen Herrara från handlingskommittén.
Vi ansvarar över Lower East Side. (stadsdel)
Vi vill stoppa en bostadsförening från att bygga nytt och tvinga ut hyresgäster.
- Hur då? - Med pengar.
- Köper ut dem eller så höjer de hyran. - Hur mycket tror du att jag kan få?
- Det spelar ingen roll. - Jo, för mig.
Vi måste få folk som dig att stanna.
- Det är därför vi gör det här. - Du bör först fråga om jag vill stanna.
Det låter rimligt. Kom så ska jag visa dig nåt.
Se dig omkring. Vad ser du?
- Området. - Precis! Området.
Ett livligt område, som ditt företag är ett del av.
- Hur länge har du haft företaget? - Jag är den fjärde generationen.
Fantastiskt! Därför är det här inte de rikas lekplats.
Det är för oss alla. Håller du inte med?
- Det gör jag väl. - Bra. Kan du skriva under?
- Okejdå. - Tack.
- Har du några planer ikväll? - Ursäkta?
Vi ska demonstrera om du är intresserad. Här får du en löpsedel.
Mr. Soloman är en gammal man som de vill tvinga ut.
- Okejdå. - Kom förbi vårt kontor.
Du bör involvera dig, Max.
- Fick du hennes nummer? - Det var inte nåt sånt.
Mamma?
- Vad är detta? Du förstör trumhinnorna. - Har du med dig päron?
Jag hade med mig några igår. Från Jimmy.
Ring pappa och be honom ta med några päron.
- Det ska jag göra. - Duktig pojke.
- Hur gick det på jobbet? - Som vanligt.
Varför ringer du inte Abramowitz-tösen?
Bjud ut henne den här helgen. Hon har alltid gillat dig.
Hon gifte sig för tio år sen. Hon har tre barn.
Hon är en vacker flicka. Dags att du gör nåt åt saken.
Det ska jag, men inte ikväll.
- Är du redo för middag? - Ja, maten ligger i mikron.
Skomannen!
Sätt fart! Tid är pengar.
- Sätt igång då. - Javisst.
Jobbar du hårt? Bra. Man måste jobba för mat.
Tack gud för Americola.
- Tycker du om klockan? - Ja.
Jag har en samling som är värd tre gånger mer än det här företaget.
Man kan alltid bedöma en man utifrån hans klocka.
- 4 dollar. - 4 dollar?
- Det är priset. - Rimligt nog.
Jag glömde nästan.
Jag behöver få dessa fixade.
- Vad bör göras? - Nya sulor. Behöver dem till ikväll.
- Vi stänger kl 18:00. - Du stänger när jag fått skorna.
Jag skämtar bara, skomannen. Vi ses kl 18:00.
Schysst.
Är du säker på att du inte kan komma? Okej, ses i morgon.
- Max? - Ja?
Vad gör du härnere?
Använder den gamla symaskinen. Min är sönder.
- Vilken grej... - Ja, nåt extra.
Min far lärde mig att använda den som barn.
- Funkar den fortfarande? - Överraskande nog så funkar den.
Jag har alltid sagt till din far, att han skulle sälja allt härnere.
- Han kunde inte slänga nåt. - Förutom familjen då.
Han slängde inte dig, Max.
Posten ligger uppe på stolen.
Jag lämnar tidningen åt dig.
NYA SULOR PÅ 15 MINUTER
- Vill du följa med ut och ta en öl? - Jag väntar på en kund.
Bra för dig. Få dem att återvända.
Hör här... Jag köpte en extra gurkburk.
Tack. Godnatt, Jimmy.
Vad i sjutton var det?
Herregud!
Wow!
Vad fan?
Det är symaskinen.
Han är död! Han är död!
Jag är en kvinna.
Nej, det är jag inte.
- Storlek 44? - Ja?
Ja, det är dem.
- Ledsen för borttappade kvittot. - Det händer ofta.
Jag har fixat tap på fram- och baksidan.
- Vad blir det? - 12 dollar.
- Du verkar bekant. Är du skådespelare? - Nej, tv-reporter.
Ja, från New York One. Mannen med två förnamn.
- Ja, Danny Donald. - Danny Donald.
- Min mor kollar alltid på dig. - Det är ju bra.
Du liknar dig själv, bara lite annorlunda.
Tycker du om att vara med på TV?
Jag älskar att gå till jobbet. Jag är lyckligt lottad.
Här har du mitt kort. Hälsa din mor tack för att hon tittar.
- Tack ännu en gång. - Det ska jag.
- Hej. - Kan jag hjälpa er?
- När stänger ni? - Kl 18:00. Det står på dörren.
- Okej. - Vill ni klippa er?
- Nej, jag måste iväg. - Okej.
- Ni kan gå. - Farväl, Jimmy.
Det funkar! Han visste inte vem det var.
Jag kan vara vem som helst.
Det här är så kul. Jag går runt i Chinatown.
Jag har en brytning.
Storlek 44. Du har stora fötter, grabben.
Jag har kraftig benstomme.
- Tusen tack. Var ligger toan? - Till vänster och ner för trapporna.
Parkera den.
Okej, tack.
- Ursäkta? - Ja?
- Vad har du för skostorlek? - Storlek 44, hur så?
- Ge mig dem! - Vadå?
- Är du seriös? - Ja, det är jag.
Jag kan inte tro mina ögon.
Hejdå!
- Vad är detta? - De är till dig.
- De är så vackra. - Jag visste att du skulle gilla dem.
- Hur var din dag? - Den var jättebra.
- Bästa dagen på länge. - Bra. Du jobbar ju så hårt.
Hur var din dag, mamma?
Bättre, nu när du är här.
Jag ska ställa en fråga. Har du nånsin önskat att vara nån annan?
Nej, jag är din mor.
Det är det enda jag vill vara.
Om du hade kunnat göra precis vad som helst...
Vad skulle du göra?
Äta middag med din far. Det skulle vara trevligt.
Det skulle vara jättetrevligt.
- Hur är det? - Bra, själv då?
Emiliano bad mig lämna in dessa.
- Vad vill han få gjort? - Det som behövs göras.
Storlek 44. Jag kan piffa upp dem.
- De behöver nya sulor. - Det låter bra.
- Varsågod. - Tack.
- Vad kan jag hjälpa dig med? - Ljust öl.
Det har vi inte. Här har du ölmenyn.
Här har du drinkmenyn. Ta en titt på den.
- Vad är en pickletini? - Vodka och gurkjuice.
- Vill du ha en? - Javisst.
Varsågod.
- Jag vet vem du är. - Jaså?
- Jag såg dig flörta under nyårsafton. - Flörta?
Säger man inte så? Hursomhelst, jag försökte ragga upp dig.
Jaså, lyckades du med det?
Nej, du gick hem med modellen. Ni var helt vilda.
- Det är min flickvän. - Det var inte din flickvän.
- Vi bor tillsammans. - Det var helt klart inte din flickvän.
- Hur vet du det? - För att det var en kille.
- Menar du allvar? - Det är lugnt.
Jag bryr mig inte. Jag tycker att det är sexigt.
- Vart ska vi? - Var bor du?
Min pojkvän är där. Förlåt.
Vi kan åka hem till mig. Jag ska bara ringa ett samtal.
- Vem ska du ringa? - Min mor.
Bor du hos din mor?
Hon är lite förvirrad på kvällen, så jag vill inte överraska henne.
- Var bor du? - Sheepshead Bay.
Kom hem säkert.
Mitt namn är Bond. James Bond.
Jag bor med min mor i Sheepshead Bay.
Hur är det, kompis? Bra kväll för det.
- Ja? - Jag glömde mina nycklar.
Klantskalle. Jag ska in i duschen.
- Är du där? - Ja.
- Kom hit. - Vill du att jag ska komma in?
Ja, kom hit.
- Detta kan inte vara sant. - Vad är det du har på dig?
- Du är vacker. - Är du hög?
Nej, men jag önskar att jag vore det.
- Kom hit med dig. - Okejdå.
- Tack. - Förlåt för att jag skrek på dig innan.
Jag blir rädd, och behöver veta om du vill ha mig här.
Det vill jag helt klart.
- Kom in, sötis. - Jag? Därinne?
- Med dig? - Ja. Dina vänner kan vänta.
Ja, de kan vänta.
Mina vänner kan vänta.
Vad är det?
- Jag kan inte göra detta. - Menar du allvar?
- Jag är verkligen ledsen. - Varför beter du dig så konstigt?
- Är den här låst? - Vad är det med dig?
- Jag måste iväg. - Vad sysslar du med?
- Hejdå. - Emiliano?
Emiliano, kom tillbaka!
Vi är i Lower East Side p.g.a. Grand Street bostadsprotesten.
Vi står här med Mr. Solomon...
Ni vägrade att gå. Varför?
- Jag stannar här tills jag dör. - Det är Danny Donald.
- Han kom till butiken häromdagen. - Hur var det på jobbet?
Jo, det var nåt extra. Det där är Carmen.
- Jag har också bott här hela mitt liv. - Hon var också i butiken.
- Vi vill inte bli utsparkade. - Om folk kommer och stöttar er...
- Där ser man. - Snälla kom och stötta oss.
Tack, och lycka till.
Danny Donald, i Lower East Side. The New York One.
- Jag tycker om honom. - Samma här.
Vem är Carmen?
Max!
- Hur går det? - Bra. Du lämnade dörren öppen.
- Kan du stänga den åt mig? - Absolut.
Jag ska lämna varor till en av våra äldre grannar.
- På egen hand? - Ja. Jag är en tuffing.
- Du tycker om saltgurka? - Ja. Du då?
Nej, men jag är glad att du stödjer lokala företag.
Vi behöver fler namn för vår upprop.
- Kan du ordna din fars underskrift? - Nej.
- Det är viktigt, Max. - Min pappa stack för ett tag sen.
- Jag beklagar. - Det händer.
Min far dog när jag var 12. Livet går vidare.
- Så är det. - Jag måste leverera dessa.
- Vi ses. - Okej.
- Titta in på kontoret. Bli delaktig. - Javisst.
Hej, pappa.
Där är du ju.
Mor?
Du är vacker.
- Det är dags. - Okej, min son.
- Abraham? - Hej, Sarah.
Har du återvänt hem?
Självklart. Vi har en dejt.
- Jag har saknat dig. - Nu är jag här.
Vart tog du vägen?
Jag skulle köpa päron. Minns du?
Självklart.
- Jag är glad att du är hemma. - Jag också.
Farväl, far.
Farväl, son.
Har du försovit dig? Är det vad som händer när du har dejt?
Mor?
Mor.
Mor?
Mor.
Max.
Börja spara till en fin gravsten. Det förtjänar hon.
De är inte billiga, Max.
Snällt att du kom.
Hur är det? Du kommer frysa ihjäl här ute.
Jag klarar mig.
Det var fint det du gjorde.
Hon hade tyckt om det.
Du var en fin son.
- Om din far vore här nu... - Men det är han inte.
Jag var allt hon hade, och jag var inte tillräckligt bra.
- Det var du definitivt. - Du vet inte ens hälften.
- Jag har inte råd med en fin gravsten. - Du vet att jag kan hjälpa dig.
Vad har jag gjort för dig? Vad har jag gjort för nån?
Du mår inte bra just nu, men kasta inte skit på dig själv.
Det är nog bäst att jag går in. Tack för att du kom.
Jag lovar att det kommer bli bättre. Ge det bara lite tid.
- Gör inget som du kommer ångra. - Det är lite sent för det.
- Skomannen? - Ja!
Var har du varit? Jag har väntat på dig hela veckan.
Jag ber om ursäkt. Jag satt Shiva.
- Vad är det för nåt? - Det är judisk sorgeritual när nån dör.
- Är du Jude? - Ja.
Lyckliga du. Vem trillade av pinnen?
- Vadå? - Vem dog? Eller är det bara ett skämt?
- Min mor. - Jösses.
Jag beklagar. Lämnade hon pengar åt dig?
Inte? Typiskt kvinnor.
- Har du kvittot med dig? - Ser det ut som att jag har det?
Hämta mina skor innan jag slår dig gul och blå.
- Vet du vad skorna kostade? - Nej, men du behöver kvittot.
Nya regler, skomannen! Hitta skorna tills imorgon annars får du träffa din mor.
- Är det förstått? - Japp.
LUNCHPAUS
- Hej, mamma. Vill du ha ännu ett barn? - Idiot.
Du har två dagar på dig att betala, annars dödar jag dig.
Vad glor du på?
Jag är inte en låda full av kakor.
Ta trappan.
Hallå?
- Jösses! Vad gör du här? - Jag är ledsen.
Jag trodde att du stack. Varför kom du tillbaka?
- Jag glömde nåt. - Vadå?
- Glömde du att slå mig igen? - Nej.
Jag packar mina saker och flyttar.
- Vet du var mina klockor är? - Jag har inte rört dina dumma klockor.
- Jag frågade bara. - Jag hade sålt dem om jag visste.
Du tog mina pengar. Jag jobbade hårt för dem men du tog dem.
- Låt mig plocka upp den. - Rör inte mina saker!
- Jag vill bara hjälpa! - En dag så kommer du få, Leon.
Du kommer att få.
Dra åt helvete!
Den mannen är en skitstövel.
Kom igen.
Var?
Vad i sjutton?
Vad är det här?
Vad i...
Jag vet inte vem du är, men du är död.
Jag har bundit dig rätt hårt.
Berätta var dina klockor är, så delar vi.
Är du klar?
Jag vill inte skada dig. Jag är ingen dålig människa.
Jag behöver ordna några saker och ge min mor rättvissa.
Jag vet inte vem som fick dig att göra detta-
-men jag kommer skära en bit bacon från din rygg.
Taskigt sagt. Jag är inte tjock. Jag har kraftig benstomme.
Gör som du vill. Men du kommer ångra dig.
Jag hörde att nån inte vill samarbeta.
Är du klar? Jag gör det enkelt för dig. Var är klockorna?
Du kan inte gömma dig med det utseendet.
Jag tar risken. Klockorna?
Det finns en falsk vägg bakom badrumsspegeln.
Vi gör så här. Jag tar klockorna och ger dig en stött.
Du vaknar upp i din säng och tror att allt var en mardröm.
Det var ett bra gömställe.
Är du redo?
Var försiktig. Det är ingen vanlig elpistol.
Jag är ledsen men det är enda sättet.
Chefen!
Fan!
Om du skriker, då får du en stött och jag slänger ut dig från fönstret.
- Vem är det? - Mina grabbar.
Vi har saker att göra. De dödar dig när de får syn på dig.
- Vilka saker? - Vi ska hämta mina pengar, bitch!
- Hur mycket? - Vad har det med dig att göra?
- 50 lakan. - 50 000 dollar?
- Tjena, chefen. - Hej.
- Ny kappa? - Ja.
Nu drar vi.
Vi ska göra ett litet stopp. Vi har en överraskning åt dig.
- Jag vill bara hämta mina pengar. - Det är på vägen. Du kommer gilla det.
Tjena, chefen. Minns du vår kompis, Patrick?
- Patrick Råttprick. - Jag visste inte att det var du, Leon.
Förlåt, jag visste inte.
- Vi hittade honom i Philly. - Han försökte fly.
- Inte mer! Jag ber er. - Inte mer? Dåså.
Dåså.
- Farväl, Råttprick. - Nej, skjut inte!
- Vad vill du göra? - Jag vet inte.
Jag måste fundera på saken. Finns det toalett här?
- Vadå? - Jag måste pissa.
Fan också. Du borde inte vara här!
Du kan klara av det.
Ångrar du det som du gjorde?
- Ja. - Du kommer aldrig göra om det?
- Nej. - Jag tror på dig.
Tror du på mig? Han tror på mig.
- Släpp honom. - Är det allt?
Japp. Kör honom till sjukhuset. Han är i dåligt skick.
- Han stal från oss. - Jag vet, men han bad om ursäkt.
Gör som jag säger. Jag är chefen, eller hur?
Tusen tack!
Följ efter mig, Leon. - Du stannar kvar här.
Godkväll, mr. Ludlow.
Jag gör ankpasta. Min första gång. Det är lurigt.
- Tycker du om anka, Leon? - Det vet jag inte.
Inte jag heller.
Jag är judinna från Queens. Vad kan jag om ankor?
- Mår du bra? - Ja, jag mår bra.
Jag är redo att gå vidare med Grand Street-avtalet.
Skräpet ska vara borta innan fredag.
- Du får resten när jobbet är gjort. - Okej.
Vi har inte råd med misstag. Är det förstått?
Ja, det är förstått.
Du kanske kan komma över på ankpasta när jobbet är gjort.
Milda makaroner!
Okej, Ludlow. Det är dags.
Välkommen hem, mor. Vänd dig om.
Var är dina vänner? Tjockisen och killen som liknar mig.
Det är bara jag.
Fan vad ful du är.
Vad har vi här?
Ville du stjäla mina klockor?
- Skjut mig inte! - Oroa dig inte. Jag ska inte skjuta dig.
Jag tänker kväva dig!
- Skomannen! - Hej.
Nej.
Herregud! Vad fan?
Tack.
- Vad behöver du hjälp med? - Jag vill anmäla ett brott.
Jag råkade döda en man av misstag.
Kan du sätta dig ner?
Du bröt dig in olagligt i offrets bostad?
Hans flickvän släppte in mig. Ex-flickvän. De har gjort slut.
Jag misstänker att han slog henne.
- Varför släppte hon in dig? - För att jag ser ut som honom.
- Men det gör du inte nu. - Nej. Han är svart.
Du sa att du dödade honom med en...
- Stilett häl? - Det stämmer.
15 cm klackhöjd. Gjuten plast med metallrör förstärkning.
Ingen bra kvalitet, men det gjorde jobbet, tyvärr.
Liket ligger i vardagsrummet.
Det är nog bäst om du stannar här. Det är rätt så illa därinne.
Vad fan?
Liket låg precis här.
Det var blod överallt. Han var död.
Var är mina skor? Det låg en blå väska här med mina skor.
Och 50 000 dollar och en pistol.
Var är min elpistol? Allt är borta.
Det låg en massa vapen här. Vad fan?
Nåt knäppt pågår här. Vi måste hitta några spår eller nåt.
- Visst. - Ja.
Jag säger ju att han är död. Jag dödade honom.
Ska vi fråga vicevärden? Han kanske vet nåt.
Släpp dörren.
Jag säger sanningen!
Det kan inte vara sant!
Vad är det som händer?
Jag måste stoppa detta.
- Max. - Hej, Jimmy.
- Ska du redan iväg? - Jag har saker att ordna.
- Vad är så viktigt? - Oroa dig inte.
- Vad gör du? - Vad är det som händer?
Du har sprungit runt sen din mor dog. Kan du inte vara ärlig mot mig?
Jag har tagit pengar som inte är mina. Nu måste jag lämna tillbaka dem.
Nej. Vänta!
Varför gjorde du så?
Jag försöker hindra dig från att förstöra ditt liv.
Din butik är ofta stängd och du uppför dig helt galet.
Jag är inte blind. Jag har sett detta förut.
Jo, det har jag. Hos din far.
- Min far? - Ja.
Han uppförde sig som du innan han stack iväg.
- Vad är det du säger? - Din far hamnade i trubbel så han stack.
Man skulle tro att han var död. Annars skulle de skada dig och din mor.
- Varför sa du inget till mig? - Han sa att jag inte fick säga nåt.
Han gjorde vad?
Han sa att jag var den ende han kunde lita på.
- Vad sysslar du med? - Nya regler, Jimmy.
Blanda inte in dig, är det förstått?
Jag vill inte att du gör samma misstag som din far.
Maxie!
Mrs. Greenawalt, nån vill träffa er.
- Vem är det? - Du måste se det med egna ögon.
Hej, Greenawalt.
Ludlow sände mig att ge dig detta.
- Vad är det? - Dina pengar.
- Han kan inte få bort skräpet. - Inte?
Nej, tyvärr. Han är ledsen.
Dåså.
Och ditt namn är?
- Mitt namn är Marsha. - Var är Leon?
- Det vet jag inte. - Jag tror inte på dig.
Leon har satt oss i en svår situation.
Om vi inte reder ut detta, så kommer jag förlora en massa pengar.
Jag tycker inte om att förlora pengar.
- Har du inte tillräckligt? - Nej.
Tack för att du kom med mina pengar. Brian kommer att ge dig ett kvitto nu.
Är du hungrig? Är det lugnt om vi stannar och äter nåt.
- Vi har faktiskt en massa att göra. - Jag svälter.
- Du skulle ha tänkt på det innan. - Då var jag inte hungrig.
Vi äter när vi gjort av oss med vår vän. Vi måste ändå prata om Grand Street.
- Ska vi bränna ner stället? - Ja, imorgon.
- Känner du lukten? - Jag trodde att det var du.
- Nej, det är inte jag. - Kanske har prinsessan kissat på sig.
Mår ni bra?
- Ät inte mig! - Det är ingen fara.
Jag tänker inte äta dig. Grabben!
Vakna! Jag tänker inte äta dig.
Grabben!
- Där är han ju. - Är du klar?
Japp. Precis i tid.
- Mår du bättre? - Ja.
- Ursäkta mitt beteende. - Tänk inte på det.
Jag borde ha berättat om din far. Jag är ledsen.
Du är en bra vän. För honom och mig.
- Vad sägs om en saltgurka? - Ja, tack.
- Vill du att jag ska raka dig? - Jag håller mig till saltgurkan.
Fan!
Mr. Solomon är en bra man från Grand Street, som de vill kasta ut.
Skräpet ska bort innan fredag.
- Ska vi bränna ner stället? - Ja, imorgon.
Jag stannar här tills jag dör.
- Max? - Jag är redo att involvera mig.
- Var har du hört allt detta? - Jag hörde...
Jag har en speciell förmåga att se och höra saker jag inte borde.
- Jag måste tillbaka till kontoret. - Du måste tro på mig.
Jag frågar dig en sista gång. Hittar du på detta för att bli kvitt mig?
Vad? Nej, jag lovar.
Jag tycker att du är vacker, men jag talar sanning.
Vem är dessa människorna?
- Kvinnan heter Greenawalt. - Elaine Greenawalt?
- Känner du henne? - Hennes firma äger Solomons byggnad.
Hon har ett ganska fint ställe norrut också.
Har du varit hos henne?
När han är borta så kan de sälja hela kvarteret. Den är värd en förmögenhet.
- Tror du att du kan stoppa dem? - Självklart. Jag är tuff.
- Så var det. - Han bor på tredje våningen.
Ser du? Alla är borta.
- Hej, Carmen. - Detta är min vän Max.
- Vi behöver prata med dig. - Kom in.
Sa männen att de vill döda mig?
De sa att de skulle bränna stället med dig kvar därinne.
Tror du på honom?
Ja, det gör jag.
Tack för att ni sa det, men jag kan inte gå härifrån.
Skojar ni? De är onda. Man ska inte jävlas med dem.
Jag och min fru har bott här i 45 år.
Min dotter Sonya har vuxit upp här. Jag kan inte bara fly.
- Var bor er dotter nu, mr. Solomon? - I Chicago.
Får jag ställa en personlig fråga?
Vad har ni för skostorlek?
Mr. Solomon. Jag är Elaine Greenawalt. Glädjer mig att äntligen få träffa er.
Jag vill göra en överrenskommelse. Jag är beredd att lämna bostaden.
- Hur mycket? - 100 000 dollar kontant.
Och en bussbiljett till Chicago.
- När kan ni vara klar? - I morgon.
Brian kan skjutsa er till Chicago.
Nej, jag behöver ingen skjuts.
Hoppas att ni kommer fram säkert. Är vi överrens, mr. Solomon?
- Vi är överrens. - Bra.
Kom in men ta av skorna.
- Du har dina på dig. - Det är mitt hem.
- Var inte så petig. - Annars kommer ni inte in.
Gör det bara. Låt oss få det gjort.
Allt är där. Hundratusen.
Är det allt du ska ha med dig?
Det lämnar jag kvar. Jag ska starta ett nytt liv.
- Var fan är våra skor? - Kasst brott.
- Det är därför jag drar härifrån. - Är du rolig nu?
- Skit i skorna, Brian. - Det är svinkallt därute, Jeffrey.
Vi köper nya.
- Mrs. Greenawalt. - Är han väck?
- De är på väg till bussen. - Bra.
Åk till Solomon. Städa byggnaden och vänta utanför. Förstått?
Vad fan... Ludlow?
Jag förstår mig inte på den här skitstöveln.
Brian? Vad fan gör du här?
Bakom dig!
Jag älskar den här saken.
- Hallå? - Några problem?
- Nej. - Bra. Jag är där om 10 minuter.
Jag ska träffa mr. Tan framför byggnaden.
Jag har parkerat framför. Jag väntar här.
Bra idé. Idiot!
Tack för att du ringde, snygging.
Var fan är idioten?
Ring Jeffrey.
- Det är privat egendom. - Jag besöker en vän. Leonard Solomon.
- Han bor inte här längre. - Nån borde säga det till honom.
Och förresten...
Åh, nej.
- Kan ni följa med oss? - Vänta. Jag har inte gjort...
Solomon, stanna!
- Nej. - Hej.
Du ska vara i en buss till Chicago. Pratade nyss med Brian.
- Han ljög. - Det är omöjligt.
Nej, egentligen inte. Jag gav honom lite av de pengar som du gav mig.
Vad är det ni håller på med mr. Solomon?
- Vi hade en överenskommelse. - Detta är mitt hem. Jag ska ingenstans.
Nu ska ni få höra.
Om ni inte går nu, så ska jag bränna stället med er kvar härinne.
Sen skickar jag nån till Chicago efter er dotter-
-som kan kasta ut henne från Sears Tower ikväll.
- Är det förstått? - Ja, mycket.
- Och det är bra för media. - Media?
Vad pratar ni om er senila gubbe?
- New York One. - Goddag, mrs. Greenawalt.
- Danny Donald, New York One. - Vem är du?
- Varför är ni här? - Varför jag är här?
Ni hotade att döda mr. Solomon och hans dotter.
- Det har jag inte sagt. - Vi har allt inspelat.
- Jag kan visa er det. - Jag har inte godkänt det här.
- Ni ska få betala för det här. - De har kanske ankpasta i fängelset.
Skitstövel!
Hej. Jag ska hämta Emilianos skor.
- Nya sulor. - Perfekt.
- Han ska ha på sig dem ikväll. - Ska han på dejt?
Nej, det är grabbkväll.
- Det är gratis. - Snällt. Tack.
Tack själv.
- Hej, Max. - Hej, Carmen.
Mina favorit stövlar. Jag pajade dem men kom på att jag känner en bra skomakare.
Det här är bra skor. Jag kan fixa dem.
Använd din magi.
- Jag pratade med Solomon imorse. - Hur går det för honom?
Han har det trevligt, och han vill tacka dig när han kommer hem.
Visst.
- Hur gjorde du det, Max? - Vadå?
Solomon, Greenawalt. Det hela.
Här har du ditt kvitto.
- Tack. - Tappa inte bort den.
Har du planer nästa fredag?
- Ny protest på gång? - Nej.
Jag vill äta middag med dig. Vill du äta middag med mig, Max?
Ja, absolut.
Har du en penna? Här har du mitt nummer.
- Tappa inte bort den. - Det ska jag inte göra.
Bra. Vi hörs, Max.
Vi hörs, Carmen.
- Jag tänker inte skada dig. - Låt mig vara ifred.
Jag vill bara ge dig dessa.
Ta dem.
- Ger du mig klockor? - Sälj dem. De är värda mycket.
- Varför gör du detta? - Du förtjänar bättre. Mycket bättre.
Har du eld? Det har jag. Nu går vi.
- Minns du mig, Leon? - Råttprick?
Mitt namn är Patrick, din idiot. Hämndens tid är kommen.
- Jag ska bara ta av mig skorna. - Du behöver inte dem.
- Men jag släppte dig. - Alla gör vi misstag.
- Du ser ut som skit förresten. - Du luktar skit också.
Har du rullat i avfall? Du skulle ha stannat...
- Var är jag? - I min butik.
- Hur hamnade jag här? - Här. Drick.
Du fick en bra smäll.
Vad hände?
Du var med om en bilolycka. Jag hittade och drog ut dig.
- Ta en saltgurka. - Nej, tack.
- Ta en. - Jag vill inte ha en.
Du behöver en. Ta den nu.
Vad menar du med att jag behöver det?
De beskyddar en när man förändras. De ger en styrka.
Annars blir man tokig när man hoppar från kropp till kropp.
- Vet du om det? - Självklart.
Vem tror du fixade Ludlow?
- Klackskon gjorde en stor röra. - Var det du? Hur?
Jag är inte bara en barberare.
Jag är också en skomakare. Och...
- Jag är din far. - Far?
Så är det.
- Men du... - Nej, jag är här.
Var du här hela tiden utan att säga nåt?
- Jag ville göra det. - Du borde. Jag var ensam. Och mor?
- Mor trodde att du var död. - Jag kände mig död.
Jag kunde bara titta på. Jag hade inget val. Du måste förstå det.
Jag förstår inget av detta!
Jag ville så gärna berätta, men det var för farligt.
- Varför berättar du det nu då? - För att tiden är kommen.
Det är på tiden att du vet sanningen. Du är redo.
Är jag redo? För vad?
- Vad pratar du om? - Följ med ner till källaren.
- Du ska få se nåt. - Vadå?
Förstfödslorätt.
Det är inte sant!
Min fars skor funkade för mig, och mina skor kommer funka för dig.
- Vem är alla dessa människor? - Kunder.
De hjälper oss med att hjälpa andra. De är märkta.
- Derek Jeter? - Den var till mig.
Har du gjort alla dessa skor?
Nej, det hela började med din farfarsfar Pinchas.
Han efterlämnade dem vidare till min far Herschel.
Nu efterlämnar jag dem till dig.
Det är ett privilegium att gå i en annan mans skor.
Men också ett ansvar. Du har nog lärt dig det nu.
Du är sulornas väktare.
Du är skomakaren. Det här är din grej.
- Jag har verkligen saknat dig. - Far...
Jag är ledsen.
Jag är ledsen över det med mor.
Det var inte meningen. Jag visste inte.
Det var jag som stack och gjorde misstagen.
Men du...
Du gjorde det rätta för henne.
För mig... Gjorde du det rätta.
Det har varit en lång dag. Ska vi stänga och gå hem?
Ja, nu går vi hem.
Jag kan inte gå ut såhär. Vi tar bakdörren.
Vilken bakdörr?
Den här bakdörren.
- Jag kan inte tro mina ögon. - Gör det. Bättre än tunnelbanan.
- Är den din? - Vår.
- Detta är min son Max. - Angenämt, Max.
- Vi ska hem till Brooklyn. - Javisst.
Var det här Jimmys ställe?
Nej, jag gjorde detta efter att jag hade köpt ut honom.
- Var är han? - Karibien. Jag skulle hälsa.
Barberare har alltid varit goda vänner till oss.
- Vi behöver inte bekymra oss för dem. - Vem ska vi bekymra oss för?
- Kemtvättare. - Jaså?
De är inte särskilt snälla och de är mycket mäktiga.
Betyder det att vi inte är de enda?
Det finns massor av oss därute.
Några bra, några dåliga. Så har det varit i århundraden.
Imorgon sätter vi oss ner vid symaskinen så ska jag visa dig allt.
Den är fantastisk. Var har vi fått den ifrån?
Symaskinen? Det är faktiskt en bra historia.
För längesedan på den kallaste av vinternätter-
-knackade en luffare på vår butiksdörr.
Din gammelfarfar gav honom husrum när ingen annan ville.
Han gav honom mat, lagade hans skor...
Nästa morgon var luffaren...
Översättning: BkX